Drága Matyi!
Soha nem gondoltam volna, hogy egyszer lesz egy ilyen nap.
Semmi sem a régi már. Nehéz szavakba önteni érzéseinket, gondolatainkat. Itt állunk összeszorult torokkal, mélán bámulva magunk elé, és nem értjük, mi történt, csak keressük a miértekre a válaszokat.
A 12.F osztály diákjai megrendítő megemlékezéssel vettek búcsút a csütörtökön tragikus hirtelenséggel eltávozott osztálytársuktól. Matyi arcképe elé égő gyertyákat, mécseseket, virágokat helyeztek, és megható, őszinte szavakkal, illetve Kosztolányi Dezső verssoraival köszöntek el tőle örökre. Az iskola igazgatói, tanárai és több diákja is lerótta kegyeletét az iskolaudvar kápolnája előtt kialakított emlékhely előtt.
„Okuljatok mindannyian e példán.
Ilyen az ember. Egyedüli példány.
Nem élt belőle több és most sem él
s mint fán se nő egyforma-két levél,
a nagy időn se lesz hozzá hasonló.” (Kosztolányi Dezső: Halotti beszéd)
Mély megdöbbenéssel értesültünk szeretett diákunk, Gergely Mátyás hirtelen és tragikus haláláról. Drága Matyi! Fájdalommal vesszük tudomásul, hogy úgy döntöttél, egy jobb és tisztább világot választasz, és itt hagytál bennünket. Nehezen hisszük el, hogy nem látjuk többé kedves mosolyod, nem lesz alkalmunk többé beszélgetni veled.
„Többé soha / nem gyúl ki halvány-furcsa mosolya. / Szegény a forgandó, tündér szerencse, /hogy e csodát újólag megteremtse.” (Kosztolányi Dezső)
Reméljük, hogy nyugalomra találsz ott, abban a másik világban. Mindig szeretettel fogunk Rád emlékezni, és nem felejtünk el soha!
Az Ady Endre Elméleti Líceum közössége őszinte részvétét fejezi ki a fájdalomtól megtört családnak.
A titkot Szabó T. Anna és Dragomán György osztotta meg a 95 adys diákkal és magyartanáraikkal a 2020. szeptember 25-én, pénteken online tartott író-olvasó találkozón. Az író-házaspár egy olvasókat nevelő projekt keretében “látogatott el” Nagyváradra. és beszéltek alkotásról, kapcsolatról, könyvekről, közös munkájukról a 9.D, 10.E és 11.E tanulóinak.
"Legjobban a kettejük közötti erős összetartás fogott meg, ami már az első pillanattól kezdve érezhető volt... Ahogy meséltek, egyre jobban kedvet kaphattunk az olvasáshoz, az íráshoz, a csapatmunkához és vágyhattunk az ilyen erős, jóban-rosszban kapcsolatokra, mint amilyen az övék." (B.N.)
A könyvtáros ajánlata
"...nem is lehetünk más célra ebben az életben, mint hogy megismerjünk mindent, amennyire lehetséges: a tarka és zegzugos világot, a megbocsátandó embereket, az egymásra morgó népeket; s amikor mindent megismertünk, amennyire lehetséges, akkor visszamenjünk oda, ahol otthon lehetünk." Tamási Áron